EN DOMMERS DILEMMA
Skal du i seng?
- Fi? - Det er i morgen...
Dommen om de siamesiske tvillinger. Jeg har erkebiskopen på nakken.
Å ja. Okay.
Vil du spille double lørdag morgen med Ward-paret?
Eller single ...?
Michaels hjerte er normalt og holder liv i begge to.
Lukes hjerne...
- Rettssystemet er skyldig! - La Gud bestemme!
- Alle bes reise seg. - Det var i siste liten.
Forblir tvillingene sammenvokst, vil begge barna dø.
Får sykehuset skille dem, vil Luke dø øyeblikkelig, -
- mens Michael sannsynligvis vil bli et normalt, sunt barn.
Logikken i det minste av to onder er åpenbar.
Et barn som lever er bedre enn to som dør.
Men ved et inngrep kutter legene Lukes aorta.
Det vil uunngåelig føre til hans død.
Hvorfor er ikke det mord?
Tvillingenes foreldre nekter å gi tillatelse til overlagt drap.
De har argumentert for at Gud har gitt dem livet, -
- og at det bare er Gud som kan ta det.
Tidspress og stor offentlig interesse har gjort det vanskelig-
- å komme frem til et fast rettsprinsipp.
Men det er verd å uttale det selvsagte.
Denne retten dømmer etter lov, ikke moral.
Mener dere at dommen var riktig?
Hvordan har dere det?
"Retten har gitt sykehuset lov til å myrde ett av barna våre.
Dommer Maye stakk en skalpell i rettferdighetens hjerte."
Urettens domstol!
Jeg tror du bør gå ut den vanlige veien.
Jeg avslutter med Flauberts berømte utsagn om Lucretius.
"Da gudene var forsvunnet, og Jesus ennå ikke kommet, -
- var det et enestående øyeblikk fra Cicero til Marcus Aurelius, -
-der mennesket sto alene."
Rene ord. Før kristendommen gjorde vestens mennesker trangsynte, -
- var det en kort tid mulighet til et urokkelig, ettertenksomt blikk.
Hei.
SIAMESISKE TVILLINGER MÅ SKILLES
- Hvordan gikk det? - Jeg har tillatt barnemord.
Ja, jeg så det.
Beklager. Så latterlig.
Jeg bestiller bord på en restaurant, for jeg også hatt en møkkadag.
Så drikker vi vin, og jeg kan få tak i operabilletter til lørdag.
Nei, jeg har vakt hele helgen.
- Kan du ikke bytte? - Jeg har to dommer på mandag.
Hva er det?
Ikke noe. Det er bare som de siste 50 helgene.
Det er sånn det er.
Ja.
Hør her.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal si det, men nå prøver jeg.
Jeg tror...
- Jeg tror jeg vil ta et sidesprang. - Hva?
Ja, jeg kommer til... Det burde ikke overraske deg.
- Jaså? - Ja.
Fi, når elsket vi sist?
- Jeg aner ikke. - Nei.
Du sa engang at folk i lange ekteskap ofte endte som søsken.
Her står vi nå.
- Jeg elsker deg, men... - Mener du det?
Du er...
Husker du hvordan vi var?
Husker du hvordan vi...
Savner du ikke det?
Okay.
Jack.
Det har begynt alt, hva?
- Snakk sant. Hva heter hun? - Det har ikke begynt ennå.
- Hva heter hun? - Melanie.
Ikke matematikeren? Hun som var på middag-
- og snakket oss i senk og ødela gulvet med stiletthæler.
Hun er halvt så gammel som deg.
Vil du leve sånn som dette? For det vil ikke jeg.
- Jeg vil ha det sidespranget. - Og bli skilt og få et barn?
Ingen skilsmisse eller løgner. Jeg elsker deg, og vi hører sammen.
Men... Jeg kunne gjort det i smug.
Så inderlig snilt av deg. Så flott, du, et åpent ekteskap.
Det skulle du ha foreslått før vi ble gift. Ikke 20 år etter.
For en klisjé. Gjør du det, er det slutt. Så enkelt.
- En trussel? - Et løfte.
Elleve måneder. Du ante det ikke, så nå skal jeg fortelle deg det.
Det har gått elleve måneder, så å si på dagen.
Jeg noterte det i dagboka, som en spesiell begivenhet.
Jack, det er urimelig. Jeg har hatt saken om de siamesiske tvillinger...
Før det var det de jødiske jentene-
- og den dårlige faren fra Bahrain og barnet i telefonboksen...
Hvis du er utro alt, må du flytte med en gang.
- Nei, sa jeg. - Du har fått svar. Hva nå?
Savner du det ikke, Fi?
Eller får jeg ikke noe, fordi du ikke har lyst?
Du må forstå at det ikke bare handler om sex.
Det... Vi kysser ikke engang lenger.
Såvidt på kinnet.
Eller er det bare meg du ikke har lyst på?
- Ja? - Beklager å forstyrre.
Vi har fått telefon fra advokaten for et sykehus i Wandsworth.
De må gi en 17-årig kreftpasient en blodoverføring.
Han og foreldrene nekter.
- Hvorfor nekter de? - De er Jehovas vitner.
Sykehuset vil ha en kjennelse, så de kan handle mot deres ønske.
- Hvor lenge har vi? - Kanskje fire dager.
Avtal et rettsmøte i overmorgen. Varsle partene.
Sykehuset skal informere foreldrene. Gutten skal ha advokatbistand.
Sykehuset skal avgi en forklaring fra onkologen-
- om hvorfor blodoverføring er nødvendig.
Og foreldrene skal avgi forklaring før middag på torsdag.
Hvorfor er blod så viktig for Gud?
Hvorfor insisterer Gud på det? Ja, Sarah?
Fordi sjelen er i blodet, og derfor tilhører det Ham.
Veldig flott. Sjelen og livet er i blodet, -
-og det er ikke vårt, men Guds.
La oss be for vår kjære venn Adam Henry, -
- for bønnen vil helbrede den syke, og Jehova vil opphøye ham.
Jack?
- God morgen. En fin kveld i går? - Vidunderlig. Og du?
- Jeg var på fisketur med Dominic. - Fikk du noe? Ikke svar.
- Hva har vi på programmet? - Et bortført barn kl. 10.
Noen løpende saker, en anmodning om å bortvise en mann fra sitt hjem-
- og Jehovas vitne-gutten i morgen som ønsket.
Foreldrene søker om rettshjelp. Det blir godkjent i ettermiddag.
Det er stor interesse i media. Berner representerer sykehuset.
- Gutten lider av leukemi... - La oss gi ham et navn.
Selvsagt. Adam Henry.
Enebarn og dypt troende. Svært så bråmoden, sier de.
Foreldrene Kevin og Naomi er også dypt troende.
Mr. Henry driver et firma med grunnarbeid og drenering.
- En virtuos med gravemaskin. - Det er nok.
Unnskyld.
Jeg henter kaffe selv.
Kan du sende de nye nøklene til min sekretær?
Jeg sier fra til portneren at du kommer. Fint.
Takk.
Fiona! Fiona, Fiona ...!
- Sherwood, for pokker. - Jeg har en god en til deg.
- Jeg har ikke tid. - Sedley har fortalt den.
En advokat spør en patolog om han var helt sikker på-
- at pasienten var død før han utførte obduksjonen.
Patologen svarer: "Helt sikker."
"Hvordan kan du være sikker?" "Fordi hjernen lå på bordet mitt."
Advokaten spør så: "Kunne ikke pasienten fortsatt være i live?"
Patologen svarer: "Han kunne være i live og virke som advokat et sted."
Virke som advokat ...!
- La meg ta det. - Takk.
Virke som advokat...
RETTSSAL 47
Alle bes reise seg.
- Ærede dommer. - Ja, mr. Soames.
I min klients tilsagn...
Klienten brøt tilsagnet sitt, og har reist bort med datteren.
Nå er han i Rabat. Jeg ventet at du var flau på hans vegne.
Klienten påstår at de 7 millionene han skal betale sin ekskone-
- tilhører firmaet. Jeg anser det som ikke tilfelle.
Firmaet er bare et skalkeskjul for å slippe skatt.
Jeg avsier en øyeblikkelig utleggskjennelse.
Ja, mr. Blackwell.
Det er en ex parte begjæring om å fjerne en urimelig ektemann fra...
Hvorfor gjøre det uten varsel? Intet tyder på at det er nødvendig.
Du har ikke hatt kontakt med motparten.
Hvis mannen vil gi tilsagn om det, bør du ikke bry meg.
Hvis ikke, så varsle ham, og så hører jeg begge parter.
Mr. Berner, som skal møte i retten for deg i morgen?
Sekretæren hans ringte for å si at dere skal øve i kveld.
Hos deg klokken 19.30, som avtalt.
KAPPLØP MOT TIDEN FOR Å REDDE JEHOVA-UNGDOM
Takk.
Få dem ut.
Takk, mine herrer. Ti minutter.
Jeg må snakke med deg, unge mann.
DOMMER MAYE
Pokkers dings.
- Sett fra deg glasset, da, vel? - Takk.
- Hvor er Jack? - På konferanse i Birmingham.
Arme mann. Sånn.
- Alt i orden? Du ser litt... - Jeg har det bra.
Vi har fått et kvarter, inklusive et ekstranummer.
- Jeg slutter som advokat. - Ikke nå igjen.
Skal vi ta julesangen først?
Jeg har nettopp hatt en sak om et slagsmål i Kentish Town.
Idioten står og ser på vennene. Alt er på overvåkingsvideoen.
En får brukket kjeven, og så havner alle i fengsel.
30 måneder for medvirkning i en sak der han ikke var siktet.
Jeg kunne ikke gjøre noe. Charles Mackay var dommer.
Han trakk et halvt år fra strafferammen, så du var heldig.
Et slagsmål mellom villige voksne.
Fire arbeidergutter med rene rulleblad og arbeid.
- De er skattebetalere. - La oss begynne.
Hvor er teksten? Det er klassekrig. Det er meningsløst. Jeg gir opp.
Nei, for du skal møte i retten for meg i morgen.
Dette er nyhetene. Klokken er fire.
Redningsaksjonene fortsetter i kjølvannet av stormen Ada.
Tog-og veiforbindelser...
Media har møtt opp i flokk. Ikke si noe.
Slipp oss forbi.
Denne veien.
- De har ikke noe å si nå. - Bare veldig kort om gutten.
- Unnskyld. - Dommeren er klar.
Nei, jeg har ikke noe å si.
- De er klare nå. - Takk.
Har du det moro?
De er klare.
Alle bes reise seg.
Saken angår et barn.
Denne saken haster meget, og gjelder liv eller død.
Tiden er knapp, så vennligst vær kortfattet. Mr. Berner.
Jeg skal være kortfattet. Ansøker er Edith Frances Sykehus i Wandsworth.
De ønsker rettens tillatelse til å behandle en tenåring, Adam.
Han er 17 år og 9 måneder gammel. Han fikk magesmerter...
- Jeg har lest papirene. - Adam lider av leukemi.
Sykehuset vil anvende fire midler, som jeg kan bevise er anerkjent.
- Trengs ikke. - Takk.
To av midlene angriper beinmargen.
Det påvirker immunforsvaret, og det krever en blodoverføring.
Men gutten og foreldrene er Jehovas vitner, -
- og det går mot deres tro å motta blod.
Bortsett fra det godtar Adam og foreldrene all behandling.
- Jeg vil innkalle hematologen. - Fint.
- Hvordan er Adams tilstand? - Dårlig. Han er svak.
Han begynner å bli kortpustet. Blodprosenten faller jevnt.
Normalen er 12,5, og den lå på 4,5 i morges.
- Og hvite blodlegemer? - De bør ligge på mellom 5 og 9.
Han hadde 1,7. Hva blodplatene angår...
- Hva er deres funksjon? - De lar blod koagulere.
Normalen er 250. I morges lå Adams tall på 34.
Et sunt ungt menneske produserer 500 milliarder blodceller om dagen.
Adam produserer ikke noe blod.
- Og med blodoverføring? - Det ville gitt en rimelig sjanse.
Har du fortalt Adam konsekvensene?
Ikke i detalj. Han vet han kan dø.
- Hva vet han om hvordan han dør? - Ikke noe.
Kan du fortelle oss det?
Det ville vært en ulykke for alle, deriblant personalet, -
- som ikke forstår hvorfor de skal miste pasienten.
Han vil ikke få puste. Det føles som å drukne.
Før det får han kanskje indre blødninger og nyresvikt.
Noen pasienter mister synet, eller får hjerneblødning.
Det eneste sikre er at det blir en grusom død.
Er det en menneskerett å fritt kunne velge legebehandling?
- Ja, for voksne. - Adam er voksen veldig snart.
Selv om han fylte 18 i morgen, er han ikke voksen nå rent juridisk.
Adam er voksen veldig snart.
- Og han har forklart sin holdning. - Det er foreldrenes holdning.
Innvendingene kommer fra en religiøs sekt han vil bli martyr for.
Jeg går ut fra at du er kristen?
- Jeg er anglikaner. - Er landets statskirke en sekt?
Vet du at 20 % av ny aidssmitte anslås å skyldes blodoverføring?
Det fins andre farer som hepatitt, borreliose, malaria og syfilis.
Chagas sykdom, avstøting av transplantater, -
-prionsykdommer.
Det skjer veldig sjelden.
Er ikke alle disse farene nok til at man bør tenke seg om?
De blodproduktene vi anvender, er kontrollert.
Men ville det ikke vært urimelig med risikoen for smitte og feil-
-at en pasient skal gi samtykke?
Det er ordkløveri. Uten blodoverføring kan vi miste ham.
Jehovas vitner behandles ofte med overføringsfri kirurgi.
Det er ikke kirurgi. Gutten trenger blod-
- fordi behandlingen gjør at han ikke kan produsere det selv.
Takk, professor Carter.
- Vi tar en pause på 20 minutter. - Alle bes reise seg.
Hjelp til pasienter som avviser blodoverføring
- Jack? - Hei. Jeg trodde du var i retten.
- Jeg ville bare gi en beskjed. - Hvor er du?
- Jeg må stikke. - For Guds skyld!
Siden har det vært strake veien. Jeg sluttet å drikke, -
- og Naomi og jeg fikk det godt sammen-
-og tok oss ordentlig av Adam.
Han ble roligere, og klarte seg godt på skolen.
Vi fikk mye støtte fra Rikets sal.
Våre gode venner der. Folk som aldri svikter.
Vi var lykkelige. Vi levde i sannheten.
Nå lider sønnen deres av leukemi, -
- og deres tro skal stå sin største prøve.
- Ville du uttrykt det sånn? - Nettopp.
Vil du fortelle retten-
- hvorfor du, din kone og Adam avviser blodoverføring?
Du må forstå-
- at blodet er essensen av å være menneske.
Det er livets gave, som vi skal være takknemlige for.
Blod er hellig, slik livet er.
Så hvorfor skulle Adam avvise denne gaven fra legene?
Hvis man blander blod med et dyr eller et annet menneske, -
-blir man besmittet.
Da avviser man Guds gave.
Det forbys i Første og Tredje Mosebok og i Apostlenes Gjerninger.
Vår sønn vet at en må adlyde Guds ord.
Elsker du og din kone sønnen deres, mr. Henry?
Ja, vi elsker ham.
Tenk om det koster ham livet å avvise blodoverføring?
Da vil han innta sin plass i Guds rike.
Hva vil du og Naomi føle da?
Dere vil være sorgfulle, ikke sant, mr. Henry?
Så avvisningen er Adams valg, og kommer ikke fra deg?
Han er...
Han er et svært spesielt menneske. Han er dypsindig.
Vi kan ikke overtale ham til noe. Det kan ingen.
De bibelske skriftene du henviste til.
Blodoverføring fantes ikke da, så hvordan kunne det forbys?
Det fantes i Guds sinn.
Mange Jehovas vitner aksepterer blodprodukter.
Adam har flere muligheter. Hvis du ville, -
- kunne du overtale ham og redde livet hans?
Ingen avviker fra Det Styrende Råds lære. De eldste veileder oss.
Disse som besøker Adam for å se til at han ikke ombestemmer seg?
De er hederlige menn. Det er andre prester på sykehuset også.
Er det ikke sant at hvis Adam fikk en blodoverføring, -
- så ville han bli ekskludert og utstøtt?
Han ville bli utelukket, men han ombestemmer seg ikke.
Han er i din varetekt. Det er din mening jeg vil endre.
Han frykter å bli utestengt.
Alle vil vende ham ryggen-
- for å velge livet fremfor døden. Lyder det som et fritt valg?
Hvis du møtte ham, ville du innsett at han er et spesielt menneske.
Har du sagt at du stadig elsker ham hvis han velger en blodoverføring?
Vi har sagt at vi elsker ham.
Når ble Jehovas vitner befalt å avvise blodoverføring?
- Det står i Første Mosebok. - Det skjedde i 1945, ikke sant?
En komité i Brooklyn avgjorde din sønns skjebne.
Det fins store sannheter som man ikke forsto tidligere.
Det er ikke plass til uenighet.
Du aner ikke hva det betyr å underkaste seg en høyere makt.
Vi gjør det av fri vilje.
- Var du så bevisst på Adams alder? - Han har levd sitt liv i sannheten.
- Er bare ditt liv dyrebart? - Gud gir og tar alt liv.
- Det er ikke ditt liv heller. - Men det er min egen sønn.
Er onani en synd? Abort, homoseksualitet?
Har Adam lært å mene det?
- Det vet han er sant. - Takk, mr. Henry.
Han sa: "Jeg er selvstendig."
"Jeg er uavhengig av far og mor.
Uansett hva de mener, så er det min avgjørelse.
Jeg er klar til å dø."
Takk, mrs. Greene.
Det er forskjell på retten til å gi samtykke til behandling-
- og til å avvise livreddende behandling.
Loven er entydig. Han kan ikke bestemme selv før han fyller 18.
Og han har ikke fylt 18 år.
Så viktig en sak må ikke avgjøres av de par måneder til hans fødselsdag.
Adam forstår de religiøse prinsippene bak avvisningen.
Det er en pasients lovsikrede rett å kunne avvise behandling.
Dommeren bør ikke la seg friste til å undergrave-
- en grunnleggende menneskerett og dens iboende verdighet.
Denne saken er enestående. Jeg vil høre hva Adam mener.
Jeg må vite om han forstår hva han står overfor-
- hvis jeg ikke gir sykehuset medhold.
Jeg vil straks besøke Adams sykeleie med hans verge.
Jeg avsier kjennelsen når jeg er tilbake etter kl. 19.
Alle bes reise seg.
- Det er ukonvensjonelt. - Og vil det nytte?
- Da rekker vi ikke deadline. - Det er utrolig.
- Det har jeg aldri sett før. - Hun går over streken.
Det er rett her borte.
- Hei. - Hei, Marina.
- Hei, Donna. Hei, Emy. - Marina.
- Godt å se deg. - Alt i orden?
Dette er dommer Maye. Hun skal besøke Adam.
Gleder meg.
Jeg sier fra at du kommer.
Han har bestemt seg. Han lever ifølge sine prinsipper.
Ifølge dem dør han.
Herlig. Jeg hadde rett. Dommeren er på besøk.
Hva kaller de deg? Deres Høyhet, Deres Ærverdighet?
- I retten bare "My Lady". - Som "Damen"?
- Så fantastisk. Får jeg si det? - Jeg heter Fiona Maye.
Jeg vil kalle deg "Damen".
Må du få igjen pusten?
Damen...
Jeg sa til Marina, Donna, Jake og alle legene at du ville komme.
Alle sa at dommere ikke gjorde sånt.
- Men jeg visste det. - Bak det ytre er folk sauer.
Du vil jeg skal ombestemme meg. Få skikk på meg.
Jeg vil vite hva som er best for deg.
Vil du også vise meg de rettferdiges veier?
Jeg må være sikker på at du vet hva du gjør.
Leukemi er en veldig alvorlig sykdom.
Du avviser en blodoverføring som kan redde livet ditt.
Noen mener du er blitt påvirket av foreldrene dine og de eldste.
Andre syns du er fryktelig glup, og at vi skal la deg drive på.
Skal vi det? La deg ta livet av deg?
- Jeg må avgjøre det. - Jeg syns det er mitt valg.
- Det er nok ikke loven enig i. - Loven er latterlig.
De sier så.
Men la oss se på det praktiske.
Med en overføring kan legen behandle deg med to nye midler, -
- og du vil ha en god sjanse for å bli frisk.
Uten en overføring kan du dø. Forstår du det?
Men sett at du overlever, med skader?
Du kan miste synet, få hjerneskade og nyresvikt.
Vil det behage Gud?
Tror du ikke på Gud, får du ikke snakke om hva som behager Ham.
Jeg har ikke sagt jeg ikke tror. Jeg må vite at du har tenkt på det.
Blind, eller mentalt handikappet, eller begge deler, resten av livet.
Er du villig til det?
Det ville vært jævlig... Det ville vært jævlig.
Men jeg ville godtatt det.
Vent.
Unnskyld.
Hør godt på det damen sier.
- Hei, Adam. Stekt kylling. - Ut.
Gå, du.
Har du barn, Damen?
Nei, dessverre ikke. Gid jeg...
Jeg var alltid for travel. Loven kan overta livet.
- Kanskje du får det. - Det gjør jeg neppe.
Fortell meg med dine egne ord-
- hvorfor du ikke vil ha en blodoverføring.
- Fordi det er galt. - Fortsett.
- Gud har sagt at det er galt. - Hvorfor er det galt?
Hvorfor er noe galt? Vi bare vet det.
Mord, tortur, løgn, utroskap.
Hvordan bare vet vi det?
Vi har det i hjertet. Gud har lagt det der.
Så selv om vi får opplysninger ved å torturere en terrorist, -
-så vet vi at det er galt.
- Er blodoverføring som tortur? - Begge deler er galt.
Gid du forsto det. Blod er ikke bare noe biologisk eller et symbol.
Det er selve livet.
Det er det vi er.
Vi lever i Guds sannhet og får ikke blande blod med andre.
Det er en enkel leveregel.
Vi påtvinger ikke andre det.
Vi vil bare leve vårt liv i sannhet, slik vi oppfatter den.
Slik vi kjenner den.
Takk, Adam.
Hva ville du syns hvis jeg ga sykehuset lov til en overføring?
At Damen bryr seg med ting hun ikke har noe med.
- Nei, ikke gå ennå. - Jeg må tilbake til retten, Adam.
Vent til Donna kommer med kveldsmat.
Fortell meg om gitaren din før jeg går. Den er vakker.
- Det var bestefar sin. - Den ser godt brukt ut.
Vet du hva? Jeg har spilt i fire uker og kan ti sanger alt.
Dette er den vanskeligste.
Nei, det skal være C. Der.
Å ja.
Sånn.
på min brede skulder
la hun sin snøhvite hånd
hun ba meg ta lett på livet
som lyngen vokser på horg
men jeg var ung og uvettig
og nå er jeg full av sorg
- Ganske bra, på bare fire uker. - Jeg ante ikke at den hadde tekst.
Det er den kjente dikteren Yeats.
Jeg elsker den. La oss spille hele.
Du må spise, og jeg må i retten.
Kan du ikke bli litt lenger?
"Hun ba meg ta lett på livet." - Kan jeg få epost-adressen din?
Ha det, Adam.
Kommer du igjen?
Jeg er bundet av barneloven og det de første linjene pålegger.
"Retten skal først og fremst ta hensyn til barnets beste."
Hvis han blir frisk, er denne unge mannen best tjent med-
- sin leselyst og den nyoppdagede gleden ved å spille gitar.
Med å bruke sin livlige intelligens-
- og uttrykke sin lekne, kjærlige natur-
- og med alt liv og all kjærlighet han har i vente.
Jeg mener at han, hans foreldre og hans kirkes eldste-
- har truffet en beslutning som truer hans beste.
Han må beskyttes mot sin religion og mot seg selv.
Jeg vurderer hans liv som mer dyrebart enn hans verdighet.
Følgende kjennes for re
Sykehuset har tillatelse til å gi nødvendig behandling.
Deriblant blodoverføring.
Er forholdet over?
Kanskje.
Det eneste viktige er at jeg elsker deg.
- Du knulla henne. - Ja.
Men hvis det var en feil, så er dette det også...
- Du må sove på gjesterommet. - Dette går ikke.
Vi må snakke sammen.
Beklager, det var en lang dag.
- Onkel Jack! - Hei, folkens!
Jeg henter dem ved titiden i morgen. Oppfør dere, jenter.
Sally og Maisie, klare for litt moro? Kom igjen.
Hun holder seg til deg hele tiden.
Tenk om hun tar deg? Ville du fulgt etter henne da og?
Prøv å ta meg.
Hei, Michael. Det er Fiona Maye. Fikk du beskjeden min?
Nei, jeg mente det. Jeg trenger en advokat.
"Neste morgen våknet ti år gamle Peter Fortune-
- og var blitt forvandlet til et digert menneske.
En voksen. Han prøvde å bevege ..."
Onkel Jack? Hvorfor sover du i stuen?
Fordi han snorker. Tante Fi kaster ham ut.
- Pappa snorker. - Klart det. De er brødre, dummen.
Ja, jeg snorker høyt.
"Han hadde spist for mye, for magen var spent, -
- og han hadde snakket for mye, for strupen var sår."
Jeg stopper der og slukker lyset, men jeg lar nattlampen stå på.
Ikke noe hopping i sengen. Kanskje dere også våkner og er kjemper.
- God natt. - God natt, onkel Jack.
- Skal vi snakke sammen? - Nei.
Du har ringt Fiona Maye. Legg igjen beskjed.
Det er Adam Henry.
Det var ikke vanskelig å få tak i nummeret ditt.
Jeg er utskrevet, og det er fint å høre den rolige stemmen din.
Det var så herlig da vi to spilte "Salley Gardens".
Jeg leser diktet hver dag.
Jeg liker vel å være ung og uvettig.
Men var det ikke for deg, ville jeg vært død.
Det er meg igjen. Adam Henry.
Jeg har så tåpelige dagdrømmer, -
- der vi seiler jorden rundt med lugarer vegg i vegg.
Vi går på dekket og snakker hele dagen.
Og jeg leser Yeats.
Han vil forsvare det godt. Tony er problemet.
Han kommer på møtet. Bare begynn uten meg.
Det er meg igjen. Adam Henry.
Jeg har så tåpelige dagdrømmer.
Stakkars gutt. Han har mistet Jehova og funnet deg.
- Send ham en beskjed. - Jeg kan ikke oppmuntre ham.
- Det er ikke profesjonelt. - Selvfølgelig ikke.
Javel, jeg er...
Jeg er redd...
...for meg selv.
Hva med et ekstranummer, hvis de ønsker det?
Vi spilte "My Funny Valentine" for et par år siden. Jeg glemte teksten.
Jaha.
Du verden, en stalker.
Det er ikke noe skummelt. Jeg vil ikke plage deg.
Jeg trodde ikke du ville kjenne meg igjen.
- Hvor fikk du tak i nummeret mitt? - Det var ikke vanskelig.
Det føles som om hodet har eksplodert, -
- og alt mulig kommer ut, så jeg ville bare gi deg dette.
- Jeg kan ikke. - Vær så snill.
Det er bare dikt jeg har skrevet, og brev jeg aldri sendte, -
-og tanker om... om ting.
Du ser mye sterkere ut. Hvordan har du hatt det?
Jeg kranglet mye med far og mor. Det går bra på skolen.
Noen ganger blir jeg uvel ved tanken på fremmed blod i meg.
Som å drikke en annens spytt.
- Du lever. - Ja, men jeg ville...
Jeg har så mange spørsmål. Kan vi snakke sammen?
Det er noe du må forstå.
Din sak er slutt for meg. Jeg har nye saker.
Alle mulige triste saker. Og du har fått livet tilbake.
Alt ligger foran deg. Jeg er sikker på du vil klare deg fint.
Men du må love at du ikke ringer, skriver eller følger etter meg igjen.
Fremtiden din venter der ute, og du vil få det gøy.
Det var alt. Nå vil jeg se deg gå din vei.
Du ble sett ved Mike Morrows kontor. Skilsmisse? Mener du alvor?
Uten å si noe til meg?
Jeg håper han sa du overreagerte.
Kanskje det er på tide at jeg begynner å overreagere.
Du er ekspert på familieproblemer, men nå furter du som en unge.
Du kjøpte dine gleder med min ulykke. Så avslørende.
Det er verre enn selvmedlidenhet. Hva er vitsen med å være taus?
Hva er vitsen? Våkn opp.
Jeg stoler ikke på deg lenger.
Jeg forlot dette ekteskapet i to dager.
Du forlot det for mange år siden.
Tenk litt på det mens du er borte.
Dette er det siste. Billettene ligger i mappen, og så ses vi i Newcastle.
Første stopp på tingreisen. Det er visst yndlingsbyen din.
Jeg hadde familie der. Det eneste stedet jeg har følt meg vill og fri.
Har du noen gang følt deg vill og fri, Nigel?
Nei, aldri. Gudskjelov. Det ville jeg vært håpløs til.
Damen, jeg har så mange spørsmål.
Hvorfor er Yeats en god dikter?
Vi bare vet det, men hvordan?
Hva er skjønnhet i et dikt?
Det er mer enn vakker lyd, og det må si noe som er sant.
Hvorfor er det to kryss i den vidunderlige sangen vår?
Jeg forstår ikke kryss og toner med b.
Du fortalte aldri hva du trodde på.
Det er sikkert ikke Gud. Men hva da?
Og jeg? Jeg vet ikke lenger.
Noen ganger tenker jeg at jeg er voksen nå.
Jeg vet at sykdommen kommer igjen. Og da...
Vi ankommer snart Newcastle. Husk alle personlige eiendeler.
Velkommen tilbake på neste reise.
- Takk. - Hei.
En sak om omsorgssvikt. Moren er uegnet.
To barn i fosterfamilie, som håper på adopsjon.
Kjære Fiona. Velkommen til Newcastle.
Vår High Sheriff, John Baker.
Vi møtes til middag i kveld. Bevertningen skranter dessverre litt.
John vil komme i morgen, hvis det er noe interessant.
Veldig gjerne. Jeg kan dessverre bare by på to forsømte barn.
Nei, jeg tar dem.
- Fiona. - Caradoc.
- Har du ikke invitert noen? - Nei, det hadde jeg helt glemt.
Javel. La meg presentere deg for gjengen min.
Du har møtt John Baker. Paul Rothman har et fiberoptikkfirma.
James MacLeish. Er du en pamp?
Han arbeider med kystsikring. Dommer Fiona Maye.
God dag. Jeg tar det samme som alle andre.
- Skål. - På din helse.
Vi kunne jo bare la havet oversvømme åkrene-
- og la det bli brakkvannsmyr igjen, og kompensere bøndene.
Ærede dommer, sekretæren din vil snakke med deg.
Unnskyld meg. Det har åpenbart skjedd noe.
Jeg fryser. Kan vi få litt varme på rommet?
Du får bli med og se. Denne veien.
Det er Jehovas vitne-gutten.
Husker du ham fra blodoverføringssaken?
Ja.
Han har visst fulgt etter deg. De ville sende ham vekk...
Takk, jeg tar meg av det. Vi får få varmen her inne.
- Unnskyld meg. - Da er vi her igjen.
- Hvordan fant du meg? - Med Internett.
Jeg fulgte etter deg til stasjonen. Unnskyld meg.
- Vet foreldrene dine hvor du er? - Jeg er 18 år.
Det blåser jeg i. De er bekymret for deg nå.
Javel. Jeg vet det er en stikkontakt her et sted.
- Sett deg. - Her er den.
- Sånn. - Takk.
Jeg venter utenfor her.
Jeg kranglet med far i går kveld. Verre enn vi har kranglet før.
Og så bare gikk jeg min vei.
Jeg sendte mor en sms i går kveld.
Skriv at du er i Newcastle, og så snakker vi sammen.
- Men det er jo helt... - Gjør det nå.
Bør jeg være redd? Stalker du meg?
Nei, det er ikke sånn. Jeg leste kjennelsen din.
Du ville redde meg fra religionen og meg selv.
Det gikk. Jeg er reddet.
Hva vil du?
Jeg er ikke den jeg var før.
Da du besøkte meg, var jeg virkelig klar til å dø.
Tenk at du ville sløse tid på meg. Jeg var en komplett idiot.
- Du virket veldig oppriktig. - En oppriktig idiot.
Jeg følte meg så edel da jeg avviste behandling.
Ingen kunne forstå hvor dyp jeg var. Jeg var så gira.
Jeg tenkte på videoen jeg ville ta opp på telefonen.
Som selvmordsbombere gjør. Den ville bli vist på nyhetene.
Jeg kunne gråte ved tanken på begravelsen min.
Alle ville elske meg og gråte over det offeret jeg hadde brakt.
- For en idiot. - Hvor var Gud?
Han var der, bak alt.
Jeg adlød hans ord og levde i sannheten.
Men det handlet ikke bare om ham.
- Bare mitt eventyr, min vakre død. - Det var heller ungdomsfølelser.
Hvis jeg ikke var Jehovas vitne, hadde det ikke skjedd.
- Har du mistet troen? - Nei. Eller kanskje.
Når du avviser Jehovas vitner, kan du like godt avvise alt.
Hvorfor erstatte en tannfé med en annen?
Hodet ditt har virkelig eksplodert.
Jeg kan spille et stykke av Bach.
Jeg har lest alt av Yeats. Jeg er med i et skuespill.
"Alt liv og all kjærlighet jeg har i vente." Det skrev du.
Ja, Adam. Jeg spør deg igjen. Hva vil du?
- Takke deg. - Det fins lettere måter.
Besøket ditt var noe av det beste som er hendt meg.
Det er din måte å lytte og tenke på.
Jeg så deg tenke.
Hvorfor er du her?
Når du hører det, vil du syns det er dumt.
Men si du vil tenke på det.
Jeg vil bo hos deg.
Jeg kunne gjort husarbeid.
Du kunne gi meg litteraturlister med alt jeg bør vite.
Jeg ville ikke vært i veien for deg og mannen din.
Jeg kunne vært leietaker og betalt husleie.
Vent her.
- Drosjen er her om fem minutter. - Nei! Ikke gjør det!
Far og mor var der da jeg fikk blodet.
Jeg så dem holde hverandre og hulke.
De hadde tapt saken, tross all innsatsen.
Men så skjønte jeg at de gråt av glede, -
- for de ville jeg skulle overleve, men det hadde de aldri sagt.
Det handlet ikke om Gud. Jeg følte meg snytt.
At jeg hadde vært virkelig dum. Alt var bedrag.
Jeg har undersøkt det.
Retten lar alltid sykehuset gi mindreårige blodoverføring.
Det visste du. Du visste hva du ville gjøre.
Barn får ikke dø på grunn av religion.
Så hva gjorde du på sykebesøk?
Hvorfor kom du og forstyrret meg og sang med meg?
Hvorfor ville du komme nær meg og stille meg spørsmål?
Jeg ba deg ikke komme. Du trengte bare godkjenne det.
Så du kan ikke bare sende meg vekk.
Du er ikke for fornem til å forklare, for det har jeg rett til å vite.
Hva ville du meg?
Hvis far og mor elsket meg...
- Drosjen er her. - Takk.
Sekretæren kjører deg til stasjonen og setter deg på toget til London.
Til stasjonen.
Hvis du elsket din eneste sønn, hvorfor ville du latt ham dø?
Jeg beklager.
Da drar vi.
Farvel, Adam.
Jeg, Christine Samantha Delancy, sverger ved den allmektige Gud-
- at jeg oppriktig vil tjene vår regent, dronning Elizabeth II.
Jeg vil gjøre rett og skjel for alle etter rikets lov og skikk-
- uten frykt eller gunst, forkjærlighet eller motvilje.
Jeg fant bibelen din og alle brosjyrene i entreen.
- Jeg vil ikke ha dem på rommet. - Du har ikke skiftet. Far venter.
- Vi kommer for sent. Kom. - Jeg blir her.
Han vil ikke ha bibelen her inne.
- Hva er det? - Ikke noe.
- Ta på deg dressen. - Jeg blir her.
- Er alt i orden? - Jeg har det bra.
- Får du ikke puste? - Jeg har det bra.
- Hva er i veien da? - Det er ganske enkelt.
Jeg blir aldri med til Rikets sal mer.
Dere ville jeg skulle dø. Og en del av meg døde.
- Beklager. - Det gjør ikke noe. Du er nydelig.
Jeg gir ikke opp.
Takk.
- God kveld, Jim. - God kveld, ærede dommer.
Hei, Fiona. Tvi tvi. Jack, et latinsk motto til en friskole.
- Jeg henter noe å drikke. - "Alle barn er genier". Utrolig.
- Lykke til. - Takk.
Du må høre Mountjoys anklageskrift.
- En hallik med kokain, horer... - Du mener sexarbeidere.
- Transvestisme. Det er alt. - Hva med blasfemi?
Hils på Toby Marlowe. En glimrende advokat.
- Han er min nevø. - Hva er ditt spesiale?
- Straffe... - Strafferett? Godt.
- Lykke til. - Vi krever rettferdighet.
- Mennene får alt arbeidet. - Vi sulter ihjel.
Og menn er nytteløse. Det er vitenskapelig bevist.
Det har jeg hørt. Hold det for dere selv.
Fiona.
Virkelig?
Ærede dommere og gjester, julerevyen begynner nå.
Jehovas vitne-gutten Adam Henry er alvorlig syk igjen.
Han er på St. David's Hospital og avviser behandling og foreldrene.
Han overlever kanskje ikke natten.
Er alt i orden? Hvor er notene dine?
Ta mitt ekstra eksemplar. La oss begynne.
Alt i orden?
- Mark Berner! Maestro! - Takk.
Takk. Vi er så hovmodige at vi har et par ekstranumre.
Siden det ikke er 14. februar, spiller vi "My Funny Valentine".
Fiona, det er feil sang. Den har jeg ikke teksten til.
nede ved Salley Gardens
møttes min elskede og jeg
hun gikk i Salley Gardens
på små snøhvite tær
hun ba meg ta lett på kjærligheten
som blader av tre faller tett
men jeg var ung og uvettig
og ga henne ikke rett
på en eng ved elven
sto min elskede og jeg
og på min brede skulder
- Det var veldig vakkert. - Takk.
Takk, Jim.
Taxi.
St. David's Hospital i Camberwell.
Adam Henry?
Adam...
Adam, det er Fiona Maye.
Adam?
Husk alt liv og all kjærlighet...
...og dikt...
Vi kunne seile jorden rundt ombord på det skipet...
...og snakke om hvorfor noen...
...sanger er så...
Adam.
Det er mitt valg...
Damen...
"Du fortalte aldri hva du trodde på.
Det er sikkert ikke Gud. Jeg vet ikke lenger.
Noen ganger tenker jeg at jeg er voksen nå.
Jeg vet at sykdommen kommer igjen. Og da...
...kan jeg bli fri."
Fri.
Fiona?
Fi?
Du er gjennomvåt.
Fi.
Hva har skjedd?
Hva er det?
Kom igjen. Selv dommer Maye må forklare seg noen ganger.
Fortell, skatt.
Jeg hørte om en ung mann.
- Og ...? - Fra Jehovas vitne-saken.
- Hva for en? - Den som var i alle avisene.
Det husker jeg ikke.
Han lå på sykehuset, og jeg forlot retten og besøkte ham.
- Er ikke det uvanlig? - Jo, det var veldig uvanlig.
Og så?
En meget merkverdig og vakker ung mann, som var alvorlig syk.
Vi...
...sang en sang sammen.
Han fulgte etter meg til Newcastle.
Han gikk gjennom et uvær for å finne meg.
Han ville seile verden rundt med meg.
Han ville bo hos oss.
Hos oss?
Han trodde jeg kunne endre livet hans-
-og gi svar på alle spørsmål.
Han bare fantaserte, men jeg...
Jeg trodde jeg var snill.
Jeg skulle ha...
Han kunne ikke forstå hvorfor foreldrene hans...
Deres eneste sønn.
Hva skjedde? Hva heter han? Hvor er han?
Han heter Adam.
Jeg fikk vite i kveld at kreften er tilbake.
Han må ha en blodoverføring, og det har han avvist.
Han er 18 år. Sykehuset kan ikke gjøre noe.
Han har avvist det. Lungene blir fylt med blod, og han dør.
Han dør for sin tro.
- Var du forelsket i ham, Fiona? - Å, Jack ...!
Han var bare et barn.
En gutt.
En skjønn gutt.
Så, så.
Jeg har sett på deg mens du sov.
Takk.
Jack, han...
- Så meningsløst... - Ja.
- Jeg var grusom mot ham. - Nei.
Det vet ikke du.
Så fortell meg alt.
Vil du fortsatt elske meg?
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2018